בכתב העת Annals of the Rheumatic Diseases פורסמו תוצאות מחקר חדש, מהן עולה כי Adalimumab בשילוב עם מתוטרקסט במינון נמוך, הינו טיפול נסבל היטב ויעיל במניעת התקדמות הדמייתית ושיפור התוצאות הקליניות בחולים יפנים עם דלקת מפרקים שגרונית בשלב מוקדם.
במסגרת המחקר ביקשו החוקרים להעריך את היעילות והבטיחות של Adalimumab עם מתוטרקסט בחולים יפנים עם דלקת מפרקים שגרונית מוקדמת, שלא טופלו בעבר במתוטרקסט או תכשירים ביולוגיים.
במחקר האקראי, כפל-סמיות, מבוקר-פלסבו, בחנו החוקרים את ההשפעה של Adalimumab במינון 40 מ”ג פעם בשבועיים, בשילוב עם מתוטרקסט במינון 6-8 מ”ג כל שבוע, בהשוואה למתוטרקסט במינון 6-8 מ”ג כל שבועיים בלבד, במהלך 26 שבועות בחולים עם דלקת מפרקים שגרונית (עד שנתיים). תוצא הסיום העיקרי היה עיכוב התקדמות רדיוגרפית במדד mTSS (Modified Total Sharp Score) לאחר 26 שבועות.
71 חולים טופלו בשילוב Adalimumab עם מתוטרקסט (הבדל ממוצע של 6.2 מ”ג לשבוע) ו-163 חולים טופלו במתוטרקסט בלבד (מינון ממוצע של 6.6 מ”ג לשבוע, P<0.001). משך דלקת המפרקים השגרונית עמד על 0.3 שנים, בממוצע, ו-315 חולים אובחנו עם מחלה בפעילות גבוהה (מדד DAS28 מעל 5.1). טיפול משולב ב- Adalimumab עם מתוטרקסט הביא לעיכוב משמעותי בהתקדמות רדיוגרפית לאחר 26 שבועות, בהשוואה למתוטרקסט בלבד (הבדל של 1.5 לעומת 2.4 במדד mTSS, בהתאמה, P<0.001).
בשיעור גבוה יותר משמעותית של חולים בקבוצת הטיפול המשולב לא תועדה התקדמות רדיוגרפית (62%), בהשוואה למטופלים במתוטרקסט (35.4%, p<0.001). בחולים שטופלו ב- Adalimumab עם מתוטרקסט תועד סיכוי גבוה יותר משמעותית להפוגה קלינית ותגובה לפי קריטריוני ACR, לאחר 26 שבועות.
טיפול משולב נסבל היטב, ללא חשש בנוגע לבטיחות הטיפול.
החוקרים מסכמים וכותבים כי שילוב Adalimumab עם מתוטרקסט במינון נמוך יעיל ונסבל היטב במניעת התקדמות נזק מפרקי ושיפור התוצאות הקליניות בחולים עם דלקת מפרקים שגרונית.
השאירו תגובה
רוצה להצטרף לדיון?תרגישו חופשי לתרום!