חוקרים מארצות הברית טוענים כי במידה ובנות ונשים בכל הגילאים יאמצו אורח חיים בריא והנשים בסיכון הגבוה ביותר יקבלו טיפול תרופתי מונע, דוגמת Tamoxifen, ניתן יהיה למנוע כמחצית מהמקרים של סרטן שד.
החוקרים טוענים כי יש להתמקד באפשרויות למניעת התפתחות סרטן שד בגיל צעיר. לדבריהם, דרושה גישה טובה יותר להבנת הסיכון לסרטן שד וכיצד גורמים אלו מצטברים במהלך השנים ומביאים לסיכון המוגבר.
בנוסף להערכת טיפולים יעילים וגישות לאבחנה מוקדמת, החוקרים טוענים כי יש לשים את הדגש על הגורמים המוכרים המביאים לעליה בסיכון לסרטן שד. לדוגמא, חלק קטן מהנשים היכולות ליהנות מתרופות למניעת סרטן שד דוגמת Tamoxifen ו-Raloxifene, אכן נוטלות תרופות אלו.
גישות למניעת סרטן שד זכו לתשומת לב מעטה יותר, בהשוואה למאמצים לשיפור הטיפול ואבחנה מוקדמת של המחלה. למרות זאת, נשים יכולות להפחית את הסיכון להתפתחות סרטן שד ע”י הימנעות מצריכת אלכוהול או שתיית אלכוהול במתינות; שמירה על משקל בריא; הקפדה על פעילות גופנית; צריכת כמות גדולה של פירות, ירקות ודגנים מלאים; ובמידה ויש להן ילדים, להניק אותם.
הסיכון הקשור באורחות חיים מתחיל להצטבר בגיל צעיר, ויש עדויות כי מרווח הזמן בין מחזור הווסת הראשון ועד להיריון הראשון עשוי להיות חשוב במיוחד בקביעת הסיכון לסרטן שד. לדוגמא, מהנתונים עולה כי במתבגרות שלא שתו אלכוהול כלל נרשמה ירידה של 20-30% בסיכון להתפתחות סרטן שד בעתיד, בהשוואה לנערות ששתו לפחות משקה אחד במהלך 30 הימים האחרונים. במבוגרות צעירות ששתו פחות ממשקה אחד ביום נרשם סיכון נמוך ב-20-30% בהשוואה לנשים ששתו לפחות ארבעה משקאות בשבוע.
השמנת-יתר לאחר מנופאוזה הינה גורם מרכזי לסרטן שד, אך בנשים שהצליחו לרדת במשקל לאחר המנופאוזה צפויה ירידה בסיכון למחלה.
גישות אלו מביאות להפחתה משמעותית בשיעור המקרים החדשים ואף בשיעורי התמותה עקב סרטן שד בנשים לאחר מנופאוזה, כמו גם בנשים לפני-מנופאוזה.
נשים רבות בהן תתכן תועלת לטיפול תרופתי מונע נמנעות מהטיפול בשל פרופיל סיכון-תועלת מורכב עם הטיפול הנ”ל. לדוגמא, Tamoxifen מביא לעליה בסיכון לסרטן רירית הרחם וקרישי דם.
CA: Cancer J Clinicians 2014.
השאירו תגובה
רוצה להצטרף לדיון?תרגישו חופשי לתרום!