ע”פ מטה-אנליזה מה-Pain Med. הטיפולים באמצעות duloxetine (סימבאלתה) ו-Pregabalin (ליריקה) הם האפקטיביים ביותר בכאבים נוירופתיים פריפריאלים כרונים.
החוקרים מציינים כי כאב נוירופתי הוא בדר”כ כרוני ומהווה אתגר טיפולי. מחקרים שונים לעיתים מתעלמים מהעובדה שמדובר בכאב כרוני ומדווחים על מימצאים קצרי טווח, ובכך נכשלים במדידת הסבילות והיעילות לאורך זמן. מטרת האנליזה הייתה להעריך יעילות של טיפולים פומיים בכאב נוירופתי פריפריאלי כרוני.
לצורך כך סקרו החוקרים מחקרים מבוקרים, אקראיים של טיפולים פומיים לכאב נוירופתי פריפריאלי. נסקרו מחקרים בין 1966 ל-2012 שדווחו במדליין, וכן מתוך מאגר ENBASE וספריית קוקריין. נכללו מחקרים שדיווחו על יעד מחקרי של מדידת כאב, או מדידת הפחתת כאב בסולם של 0-10 , וכללו טיפולים פעילים למשל של יותר מ-12 שבועות. כמו כן, נתוני המחקרים שנכללו היו לפי ניתוח של כוונה לטפל והיו עם מדד של 5 נקודות של איכות מחקרית מעל 3 .
המידע במחקרים שנכללו כלל מאפייני המטופלים, מצב הכאב הנוירופתי, סוג התרופה והמינון בכל זרוע טיפולית, תופעות לוואי וסיבות להפסקת טיפול, וכן יעדי מחקר משניים (שיפור של 50% בכאב, שיפור כולל, והפרעות שינה).
חישוב מרובד של הגעה ליעד המחקר המרכזי במטה-אנליזה בוצע לכל תרופה ומינון, תוך מעקב והשוואה לטיפול לא ישיר והתאמה לנושרים מהמחקר בשל תופעות לוואי.
בסה”כ בוצע ניתוח על בסיס 17 מחקרים שכללו 5,975 מטופלים, 38 זרועות טיפול שונים שבהם הוערכו 7 תרופות, ו-17 משטרי מינון ושילובים שונים.
ההפחתה הממוצעת של הכאב בהשוואה לפלצבו נעה בין 1.17 יח’ (בטווח בר סמך של בין 0.77-1.58 ) עבור דולוקסטין 120 מ”ג, ולאחריו פרגבלין 600 מ”ג , עם ירידה של 1.11 נקודות (בטווח בר סמך של בין 0.77-1.45).
ההשוואות הלא ישירות הראו שהאפקט הגדול ביותר היה לדולוקסטין ב-120 מ”ג ו-60 מ”ג, ולאחריו פרגבלין 600 מ”ג.
החוקרים מסכמים כי דולוקסטין ופרגבין השיגו את האפקט המועיל הגדול ביותר על כאב נוירופתי פריפריאלי כרוני. הם מציינים כי בהיעדר מחקרים השוואתיים ראש בראש, ניתוחי מטה-אנליזה לא ישירים מאפשרים את המידע הטוב ביותר עבור קבלת החלטות טיפוליות.
השאירו תגובה
רוצה להצטרף לדיון?תרגישו חופשי לתרום!