Buckley JG, ODriscoll D, Bennett SJ
American Journal of Physical Medicine and Rehabilitation 2002;81: 13-20
ניתן להגדיר שווי משקל כיכולת לשמור את מרכז הכובד מעל לבסיס התמיכה תוך postural sway מינימלי. בניסיון להתמודד עם תנודות של מרכז הכובד קדימה-אחורה ומצד לצד במישור ההוריזונטלי, האדם נעזר בשילוב של אסטרטגית קרסול ובאסטרטגית ירך. היכולת להשתמש באסטרטגית קרסול נפגמה אצל אנשים אשר עברו קטיעה של הגפה התחתונה, וכתוצאה מכך ישנה עלייה ב postural sway באוכלוסייה זו בעמידה שקטה.
מטרת המחקר
להשוות את שווי המשקל של קטועי גפה תחתונה, במצב עמידה שקטה ובמצבים דינמיים, לזו של קבוצת בקורת של נבדקים בריאים.
אוכלוסית המחקר
ששה גברים בני 25.7 שנים בממוצע (5.8 SD ) בעלי כושר גופני טוב אשר עברו קטיעה לאחר טראומה. שלשה נבדקים עברו קטיעה מתחת לברך Transtibial , ושלשה עברו מעל לברך Transfemoral.
קבוצת ביקורת מורכבת מששה גברים בריאים ושלמים בני 24.7 שנים בממוצע
(2.7 SD ) בעלי כושר גופני טוב.
כלי המחקר
§ למדידת שווי משקל סטטי: Kistler force platform
הנבדקים התבקשו לעמוד על שתי רגליים כאשר ידיהם מונחות על המותניים למשך 30 שניות.
§ למדידת שווי משקל דינמי: Modified dynamic stabilimeter
נמדדו התגובות לתנועה מצד לצד, לתנועה קדימה ואחורה ותנועה מצד לצד תוך כיסוי העיניים.
המדידות של קבוצת המחקר התבצעו כאשר הנבדקים מרכיבים פרוטזה, וכל הנבדקים נעלו נעלי ספורט.
תוצאות
שווי משקל סטטי: תנועתיות ה center of pressure בקבוצת הקטועים הייתה גדולה מקבוצת הביקורת בכל הכוונים.
תנועתיות ה center of pressure בכוון קדימה/אחורה הייתה גדולה מהכוונים האחרים בשתי הקבוצות.
שווי משקל דינמי: נמצא ששווי המשקל הדינמי של קבוצת הקטועים היה פחות טוב מזה של קבוצת הביקורת. קבוצת הקטועים שמרו באחוז קטן יותר מזמן המדידות על שווי משקל כאשר בכוון קדימה/אחורה ולצדדים עם עיניים מכוסות הם שמרו פחות על שיווי משקל מאשר לצדדים בעיניים פקוחות.
נמצא הבדל במשך הזמן שהיה מגע בין משטח המדידה לרצפה. בקבוצת הקטועים נמדדו יותר מגעים ומגעים למשך זמן ארוך יותר. נמצא גם הבדל בתוך קבוצת הקטועים במספר המגעים במשטח, בין הרגל הבריאה לרגל הקטועה, נמצאו מגעים רבים יותר ברגל הקטועה. ההבדל במספר המגעים היה משמעותית גדול יותר בכוון קדימה/אחורה.
סיכום ומסקנות
נמצא ששווי המשקל של אנשים אשר עברו קטיעה הוא פחות טוב גם במצב סטטי וגם במצב דינמי. במצב דינמי קטועים שומרים על שווי משקל פחות זמן מאשר אנשים ללא קטיעה, כנראה בגלל עלייה בזמן המגע בין משטח המדידה לרצפה. נמצא שקשה יותר לקטועים לשמור על שווי משקל בכוון קדימה/אחורה, דבר המעיד על חשיבות מפרק הקרסול בשמירה על שווי משקל במישור הסגיטלי. ממצאים אלו בעלי משמעות לתהליך השמירה על שווי משקל בעת הליכה.
הערת העורכת: למרות המדגם הקטן ומצבם הבריאותי הטוב של הנבדקים, המחקר מציע אתגר טיפולי חשוב בשיקום של קטועים.
השאירו תגובה
רוצה להצטרף לדיון?תרגישו חופשי לתרום!