גירוי ה-alpha– Peroxisome proliferator activated receptor (PPAR)עשוי לעכב שגשוג של תאים סרטניים במעי ולהפחית יצירת פוליפים, כך נמצא במודל של familial adenomatous polyposis בעכבר מדווחים חוקרים בריטיים בגיליון ספטמבר של Gut.
מחקרים קודמים הצביעו על PPAR-בטא וגמא כקשורים להתפתחות קרצינומה של המעי והרקטום, אך יתכן ש- PPAR-alphaקשור דווקא במניעה של הסרטן, כפי שנמצא במודלים שונים בחיות.
החוקרים מדדו את ביטוי PPAR-alpha ברירית מעי סרטנית ולא-סרטנית, הפעלה על ידי ליגנדים והשפעת הטיפול בליגנד של PPAR-alpha במודל בעכברי של familial adenomatous polyposis (FAP).
רמות ה- mRNAוהחלבון של PPAR-alpha היו נמוכות ב-39% ו-67%, בהתאמה, ברקמות המעי הממאירות לעומת הלא-ממאירות בביופסיות מרירית מעי אנושית, מדווחים החוקרים.
טיפול בעכברי FAP ב-methylclofenapate, מפעיל פוטנטי של PPAR-alpha, הביא לירידה משמעותית ביותר בעומס הפוליפים גם במעי הדק וגם במעי הגס. טיפול ב- methylclofenapate בתאים סרטניים אנושיים הראה ירידה בפרוליפרציה של התאים ללא השפעה על אפופטוזיס או נקרוזיס.
למרות שמחקרים שבחנו רעילות הביאו להפסקת פיתוח התרופה, מחקר זה מראה שיש הצדקה להמשיך ולחקור חומרים אחרים המשפיעים על PPAR-alpha, כתרופות אנטי-סרטניות אפשריות.
Gut 2003;52:1317-1322
השאירו תגובה
רוצה להצטרף לדיון?תרגישו חופשי לתרום!