ממחקר חדש שהוצג בכנס Genitourinary Cancers Symposium עולה כי סביר להפסיק את המעקב אחר רמות PSA (Prostate-Specific Antigen) עשר שנים לאחר כריתה רדיקאלית של הערמונית, במידה והחולה נותר ללא-מחלה בנקודה זו.
מחקרים קודמים הוכיחו כי הישנות ביוכימית מופיעה לרוב בתוך חמש שנים מהניתוח; גם כאשר חלה הישנות לאחר למעלה מחמש שנים, לרוב היא מלווה בסיכון נמוך יותר לתחלואה ותמותה.
המחקר הרטרוספקטיבי כלל 10,609 גברים, כאשר בחלק מהמקרים מדובר היה במעקב של 25 שנים לאחר הניתוח. החוקרים מדווחים על הישנות ביוכימית ב-1,684 גברים במדגם, שהוגדרה בנוכחות רמת PSA של מעל 0.2 ננוגרם למ”ל, ללא טיפול הורמונאלי או קרינתי קודם.
77% מהמקרים של הישנות אירעו בתוך חמש שנים מהניתוח, 16.6% הופיעו בתוך 5-10 שנים לאחר הניתוח, 4.9% אירעו לאחר 10-15 שנים מהניתוח ו-1.5% אירעו לאחר למעלה מ-15 שנים לאחר הניתוח.
הישנות מאוחרת לוותה במאפיינים פתולוגיים חיוביים יותר. גם במקרים של הישנות, מדובר היה בסיכון נמוך לגרורות או לתמותה עקב סרטן ערמונית.
מדד גליסון ראשוני נמוך הינו גורם חיובי, כאשר לא תועדו מקרי תמותה או גרורות בחולים עם מדד גליסון של 6 ומטה, גם במקרים של הישנות. לכן בגברים אלו, וגם בגברים עם תוחלת חיים מוגבלת, סביר להפסיק את המעקב אחר רמות PSA 10 שנים לאחר הניתוח.
החוקרים מסכמים וכותבים כי בגברים ללא-מחלה עשר שנים לאחר ניתוח ערמונית הסיכון לתחלואה ותמותה עקב ממאירות הוא נמוך.
2011 Genitourinary Cancers Symposium (GUCS): Abstract 179
השאירו תגובה
רוצה להצטרף לדיון?תרגישו חופשי לתרום!