מאת ד”ר בן פודה שקד
ממחקר חדש אשר בוצע בהקצאה אקראית ופורסם בגיליון ספטמבר של ירחון American Journal of Respiratory and Critical Care Medicine עולה כי טיפול בסטטינים עשוי להאץ את ההתאוששות לאחר פגיעה ריאתית חריפה (Acute Lung Injury, ALI). במחקר הושווה הטיפול ב-Simvastatin לתרופת דמה בקרב 60 חולים המטופלים בהנשמה מלאכותית.
החוקרים מציינים כי ראו בעבודותיהם הקודמות השפעות מגנות של טיפול ב-Simvastatin במינון 80 מ”ג בקרב מתנדבים בריאים הנחשפים לליפופוליסכריד. במחקרם הנוכחי, עשו שימוש באותו המינון, ובמשך טיפול של 14 יום או עד אשר החולה נגמל מההנשמה המלאכותית.
החוקרים מדווחים כי שיעור התמותה ביחידות לטיפול נמרץ עמד על 30% בשתי הקבוצות, אולם כי עד תום תקופת המעקב נצפו שיפורים בחולים בקבוצת ה-Simvastatin ביחס לפגיעה בתפקוד האיברים שאינם הריאות. כמו כן, נצפו שיפורים בחמצון ובמכניקת הנשימה, אולם אלו לא הגיעו לכדי מובהקות סטטיסטית.
החוקרים מוסיפים כי דגימות Bronchoalveolar lavage (BAL) אשר נלקחו מהחולים בקבוצת הטיפול הראו רמות נמוכות פי 2.5 של הציטוקין הפרואינפלמטורי אינטרלאוקין-8 (IL-8), וכי IL-6 היה אף הוא נמוך במידה ניכרת אולם לא בצורה מובהקת סטטיסטית. רמות ה-C-reactive protein (CRP) בפלסמה ירדו אף הם בשתי הקבוצות, הם מציינים, אולם לא הגיעה לכדי מובהקות סטטיסטית בקבוצת הביקורת. בנוסף, לא נרשמה עלייה בשיעור תופעות הלוואי בקבוצת ה-Simvastatin.
לדברי החוקרים, לא קיים כיום טיפול יעיל בפגיעה ריאתית חריפה. בהקשר זה, יתכן וסטטינים מהווים אפשרות טיפולית מבטיחה, הם טוענים, מאחר ומתווכים מספר מהמנגנונים העומדים בבסיס התהליך הדלקתי. הם מוסיפים כי Simvastatin מפחית את הדלקת הריאתית ואת זו הסיסטמית, דבר העשוי לצמצם את הפגיעה בתפקוד האיברים בקרב חולים המצויים במצב קריטי. לאור תוצאותיהם אלו, הם מסכמים כי יש כעת צורך בהול בעריכת מחקרים נוספים בתחום, גדולים ורב-מרכזיים, על מנת לאשר שמא טיפול בסטטינים משפר את התוצאות הקליניות בפגיעה ריאתית חריפה.
השאירו תגובה
רוצה להצטרף לדיון?תרגישו חופשי לתרום!