לפי הצהרה חדשה מטעם ה-AHA (American Heart Association) ו-ASA (American Stroke Association), יש להתייחס לחולים לאחר אירוע מוחי איסכמי כאל חולים בסיכון גבוה לאירועים כליליים טרשתיים.
לדברי המומחים, מדובר במסר חשוב, שכן הסוגיה עד כה לא הייתה מובנית.
בסקירה התייחסו המומחים לשתי סוגיות עיקריות, הראשונה, האם יש להתייחס לחולים לאחר אירוע מוחי כאל חולים בסיכון אבסולוטי גבוה למחלות לב וכלי דם בהמשך, בעיקר מחלת לב כלילית, והאם יש לכלול אירוע מוחי בכלים המשמשים לניבוי הסיכון.
אינטואיטיבית, נראה כי התשובה לשתי השאלות הללו היא חיובית, כאשר התחושה הרווחת הינה כי בחולים עם טרשת עורקים כליליים או היקפיים, צפויה שכיחות מוגברת של טרשת בעורקי המוח, ולהיפך.
בהצהרה המתפרסת על 36 עמודים, מצטטים הכותבים מספר סיבות להתייחסות הנ”ל לחולים לאחר אירוע מוחי, בעיקר אלו עם אירוע מוחי על-רקע טרשת עורקים, בין הקבוצות של חולים בסיכון אבסולוטי גבוה למחלת לב כלילית ומחלות לב וכלי דם.
ראשית, מהעדויות עולה כי בחולים לאחר אירוע מוחי איסכמי קיים סיכון אבסולוטי גבוה ותר לאוטם לבבי פטאלי או לא-פטאלי, או תמותה פתאומית, עם סיכון אבסולוטי של כ-20% ומעלה במהלך עשר שנים, ששימש בחלק מההנחיות להגדרת מצבים אקוויוולנטים לסיכון כלילי.
שנית, הכללת אירוע מוחי על-רקע טרשת עורקים דומה לסיבות להכללת סוכרת, מחלת כלי דם היקפית, מחלת כליות כרונית, או מחלות טרשתיות אחרות למרות העדר אחידות של העדויות באשר לסיכון מוגבר בכלל אוכלוסיות החולים. שלישית, לאירוע מוחי עקב מחלה טרשתית של כלי דם גדולים מנגנונים פתופיזיולוגיים משותפים עם הפרעות אחרות.
הכותבים מציינים כי הכללת אירוע מוחי כמצב בסיכון גבוה מגדילה בכ-10% את מסך החולים המוגדרים בסיכון גבוה. הם גם מציינים כי לאור ההטרוגניות של אירועים מוחיים, לא ברור אם יש להתייחס לסוגים אחרים של אירוע מוחי, כולל אירוע מוחי המורגי ואירוע מוחי איסכמי שאינו על-רקע טרשת עורקים, כאל מצבים בסיכון גבוה דומה. הם קוראים לערוך מחקרים נוספים להבנת הסוגיה הנ”ל.
למטרת מניעה ראשונית, קובעים המומחים, יש לכלול אירוע מוחי איסכמי כחלק מהתוצאות הקרדיווסקולאריות באלגוריתמים להערכת הסיכון האבסולוטי. הדבר ראוי בשל ההשפעה של אירוע מוחי על התחלואה והתמותה, לאור הדמיון של גישות רבות למניעת אירוע מוחי וסוגים אחרים של מחלות כלי דם, וחשיבות אירועים מוחיים על אירועים כליליים בחלק מהאוכלוסיות.
בנוסף, מזכירים כי הנחיות מחוץ לארצות הברית כוללות לעיתים קרובות חולים לאחר אירוע מוחי בין יתר החולים בסיכון גבוה למחלות לב וכלי דם וכוללות אירוע מוחי כתוצא רלבנטי ביחד עם יעדי סיום לבביים.
המסר העיקרי הוא כי מומלץ שרופאים ימשיכו לעקוב אחר ההנחיות להערכת גורמי סיכון לאירועים מוחיים עד לפיתוח מודלים חדשים לניבוי הסיכון.
השאירו תגובה
רוצה להצטרף לדיון?תרגישו חופשי לתרום!