במאמר שפורסם בכתב העת JAMA מדווחים חוקרים על ממצאי מחקר חדש, מהם עולה כי בחולים עם שבר עם תזוזה של עצם הכתף הפרוקסימאלית, עם מעורבות הצוואר הכירורגי, אין הבדל משמעותי בין טיפול ניתוחי וטיפול לא-ניתוחי בתוצאות הקליניות המדווחות ע”י החולים לאחר שנתיים מהופעת השבר.
במסגרת המחקר ביקשו החוקרים להעריך את התועלת הקלינית של טיפול ניתוחי ולא-ניתוחי במבוגרים עם שברים עם תזוזה של החלק הפרוקסימאלי של עצם הכתף, עם מעורבות הצוואר הניתוחי.
מדובר במחקר רב-מרכזי, אקראי, בשם PROFHER (Proximal Fracture of the Humerus Evaluation by Randomization), אליו גויסו 250 חולים בגילאי 16 שנים ומעלה (גיל ממוצע של 66 שנים; 77% נשים) שאושפזו למחלקות אורתופדיות ב-32 מרכזים רפואיים בבריטניה, בתקופה שבין ספטמבר 2008 ועד אפריל 2011 בתוך שלושה שבועות מהשבר עם תזוזה על החלק הפרוקסימאלי של עצם הכתף עם מעורבות הצוואר הניתוחי. החולים היו במעקב במשך עד שנתיים (עד אפריל 2013) ו-215 עם נתוני מעקב מלאים. ניתוח הנתונים העיקרי כלל נתונים אודות 231 חולים (114 חולים בקבוצת הטיפול הניתוחי ו-117 חולים בקבוצת הטיפול הלא-ניתוחי).
במסגרת המחקר בוצע קיבוע של הכתף או החלפה של ראש עצם הכתף. טיפול לא-ניתוחי כלל קיבוע עם מתלה.
התוצא העיקרי היה מדד Oxford Shoulder Score (בטווח 0-48, כאשר מדד גבוה יותר מעיד על תוצאות טובות יותר) כפי שנקבע במהלך השנתיים לאחר השבר, עם איסוף נתונים לאחר 6, 12 ו-24 חודשים. גודל המדגם התבסס על הבדל בעל חשיבות קלינית מינימאלית של 5 נקודות במדד זה. תוצאים משניים כללו את מדד SF-12 (Short-Form 12), סיבוכים, טיפול נוסף ותמותה.
מהנתונים עולה כי אין הבדלים משמעותיים במדד Oxford Shoulder Score הממוצע לאחר שנתיים (39.07 נקודות בקבוצת הטיפול הניתוחי לעומת 38.32 נקודות בקבוצת הטיפול השמרני, p=0.48) או בנקוודות זמן אינדיבידואליות. כמו כן, לא זוהו הבדלים משמעותיים בין הקבוצות במהלך שנתיים במרכיב הגופני הממוצע של מדד SF-12 או במרכיז הנפשי; בשיעור הסיבוכים על-רקע הניתוח או שבר הכתף, בצורך בניתוח נסף או בטיפול נוסף לכתף. כמו כן, לא תוארו הבדלים משמעותיים בשיעורי התמותה (9 חולים בקבוצת הטיפול הניתוחי לעומת 5 חולים בקבוצת הטיפול השמרני, p=0.27). במהלך השהות בבית החולים לאחר הניתוח תועדו בקבוצת הטיפול הניתוחי 10 סיבוכים רפואיים (שני אירועים קרדיווסקולאריים, שני אירועים נשימתיים, שני סיבוכים גסטרואינטסינאליים וארבעה סיבוכים אחרים).
ממצאים אלו אינם תומכים במגמה להעדפת התערבות ניתוחית בחולים עם שברים עם תזוזה בחלק הפרוקסימאלי של עצם הכתף.
השאירו תגובה
רוצה להצטרף לדיון?תרגישו חופשי לתרום!