במאמר חדש שפורסם בכתב העת Rheumatology מדווחים חוקרים על תוצאות מחקר חדש מהן עולה כי אין עדויות התומכות בהשערה לפיה טיפול ב-Methotrexate בחולים עם PsA (Psoriatic Arthritis) מביא לשיפור בסינוביטיס ועל-כן עולות שאלות באשר לסיווג התרופה ככזו המשנה את מהלך המחלה באוכלוסיית חולים זו.
ברקע למחקר מסבירים החוקרים כי מתוטרקסט מצויה בשימוש נרחב לטיפול בסינוביטיס בחולים עם PsA, ללא עדויות התומכות בזאת ממחקרים קליניים. במסגרת המחקר הנוכחי, הם ביקשו לבחון את התועלת של מתוטרקסט במחקר הגדול הראשון, שהינו אקראי ומבוקר-פלסבו, בחולים עם PsA.
במחקר האקראי-מבוקר, כפל-סמיות, בן שישה חודשים, נערכה השוואה בין מתוטרקסט, במינון 15 מ”ג לשבוע, אל מול פלסבו, בטיפול בחולים עם PsA. התוצא העיקרי היה קריטריוני התגובה של PsA (PsARC או PsA Response Criteria). תוצאים אחרים כללו את מדד ACR20, DAS-28 ואת המרכיבים הפרטניים שלהם.
462 חולים עברו בדיקות סקירה ו-221 גויסו למחקר. 109 חולים טופלו במתוטרקסט ו-112 טופלו בפלסבו. 44 חולים אבדו במהלך תקופת המעקב (21 מטופלים במתוטרקסט ו-23 מטופלים בפלסבו). 26 חולים הפסיקו את הטיפול (14 מטופלים במתוטרקסט ושניים המטופלים בפלסבו). מהשוואת מתוטרקסט אל מול פלסבו בכל החולים שחולקו באקראי לאחר שישה חודשים לא הודגמה השפעה משמעותית לטיפול על PsARC, ACR20 או DAS-28.
כמו כן, לא זוהתה השפעה לטיפול על מספר המפרקים הרגישים ונפוחים, ערכי שקיעת דם, מדד CRP, HAQ ורמת הכאב.. התועלת היחידה של מתוטרקסט כללה הפחתת מספר החולים והמדדים הגלובאליים והעוריים לאחר שישה חודשים.
לא תועדו תופעות לוואי לא-צפויות.
לאור הממצאים, החוקרים מטילים ספק בנכונות הסיווג של מתוטרקסט כתרופה המשנה את מהלך המחלה בחולים עם Psoriatic Arthritis.
Rheumatology. 2012;51(8):1368-1377
השאירו תגובה
רוצה להצטרף לדיון?תרגישו חופשי לתרום!