FRAX הוא כלי שפותח על ידי ה- WHO על מנת לעזור לרופא הראשוני לחשב את הסיכון ל-10 שנים של מטופל לשבר אוסטאופורוטי, בהתבסס על גורמי הסיכון שלו.
ניתן להוסיף למחשבון ה- FRAX את ה BMD המחושב ע”י בדיקת DEXA, על מנת לשפר את הדיוק של החישוב. לדברי הכותבים במאמר סקירה שפורסם לאחרונה ב Archives of Osteoporosis, הערך המנבא של ה- FRAX המחושב ללא ה BMD הוא למעשה שווה ערך לזה של ה- BMD עצמו.
במאמר סקירה זה נסקרו 58 מאמרים. בחלקם הגדול הסף להתחלת טיפול באוסטאופורוזיס היה קבוע – 20% סיכון לשבר ב-10 שנים הקרובות. מחקרים הראו כי כלים של FRAX אשר מבוססים על גיל המטופל ואשר פותחו ע”י Osteoporosis Guideline Goup (NOGG) הם אפקטיבים יותר באיתור אוכלוסיה בסיכון גבוה יותר לשבר אוסטאופורוטי, מאשר כלי של FRAX עם סף קבוע מראש (כמו למשל 20%).
על פי מאמר זה, בחלק מהמקרים ניתן להסתמך על אינפורמציה כמו גיל, מין, BMI וגורמי סיכון נוספים כדי לחשב את הסיכון לשבר אוסטאופורוטי, ללא צורך בבדיקת BMD. במקרים בהם הסיכון לשבר גבוה על פי גורמי הסיכון בלבד, אין צורך בבדיקת BMD. גם מטופלים להם סיכון נמוך מאד על פי נתונים אלה, לא זקוקים ל BMD על מנת להחליט שאינם זקוקים לטיפול.
מטופלים אשר נמצאים באיזור שמעל הסף התחתון ומתחת לסף העליון בסיכון לשבר יהיו אלה הזקוקים לבדיקת BMD על מנת לקבוע את הסיכון שלהם לשבר בצורה יותר מדויקת.
בכל מקרה על החישוב הסיכון להיות מותאם למדינה הספציפית בה הוא מופעל ולקחת חשבון את השוני האפידמיולוגי בין מדינה למדינה.
השאירו תגובה
רוצה להצטרף לדיון?תרגישו חופשי לתרום!