במאמר שפורסם בכתב העת British Journal of Cancer מדווחים חוקרים על ממצאי מחקר חדש, מהם עולה כי Dexamethasone, המשמש לעיתים קרובות להקלה על ההשפעות הנוירולוגיות של גליובלסטומה דוגמת בצקת מוחית, מלווה לעיתים בשיעורי הישרדות נמוכים יותר, כאשר ניתן במינון גבוה.
ברקע למחקר מסבירים החוקרים כי בחולים עם הישנות גליובלסטומה פרוגנוזה רעה. נתוני מחקר בשלב III להשוואת TTFields (Tumor Treating Alternating Electric Fields) בהשוואה לכימותרפיה מהווים הזדמנות טובה להערכת ההשפעות של Dexamethasone על תוצאות הטיפול בחולים אלו.
מהנתונים עולה כי בחולים שטופלו ב- Dexamethasone במינון של מעל 4.1 מ”ג ליום תועדה ירידה משמעותית בשיעורי ההישרדות הכוללים, בהשוואה לאלו שטופלו במינון של עד 4.1 מ”ג ליום (מדגם TTField – 4.8 חודשים לעומת 11 חודשים, בהתאמה, p<0.0001, מדגם המטופלים בכימותרפיה 6.0 חודשים לעומת 8.9 חודשים, p<0.0015).
ממדגם לאישור תוקף הנתונים שכלל חולים בקבוצת TTFields, חציון ההישרדות הכוללת בקרב מטופלים ב- Dexamethasone במינון שעלה על 4.1 מ”ג ליום, עמד על 3.2 חודשים, בהשוואה לאלו שטופלו ב- Dexamethasone במינון של עד 4.1 מ”ג ליום, בהם חציון ההישרדות עמד על 8.7 חודשים (P=0.0009).
החוקרים זיהו קורלציה משמעותית בין שיעורי ההישרדות הכוללים ובין ספירת תאי לימפוציטים מסוג T.
לסיכום, הטיפול ב- Dexamethasone בחולים עם גליובלסטומה לווה בשיעורי הישרדות כוללים נמוכים יותר. החוקרים משערים כי ההשפעה מדכאת החיסון של Dexamethasone ככל הנראה פוגעת בתפקוד מערכת החיסון החיונית באוכלוסיית חולים זו.
השאירו תגובה
רוצה להצטרף לדיון?תרגישו חופשי לתרום!