לא בכל יום ד”ר ג’יי וולגלרנטר, מנהל יחידת אא”ג ילדים בבי”ח לניאדו, פוגש בג’וק חי. זה קורה לו אחת לכמה שנים, אבל הפגישה האחרונה הייתה מעניינת במיוחד…
למחלקה לרפואה דחופה בבית החולים לניאדו הגיעה גברת בשנות ה-70 לחייה שסבלה מרעש בעוצמה גבוהה מאוד, מתחושת עקצוץ ומגירוי עז בתוך האוזן שלה. למחלקה נקרא ד”ר ג’יי וולגלרנטר, המנהל את יחידת אא”ג ילדים, שהיה הרופא התורן באותה עת. ד”ר וולגלרנטר שוחח עם האישה והבין כי חרק נכנס לתוך תעלת השמע שלה והתיישב על עור התוף. מדובר בתופעה נדירה, שהטיפול הניתן לה בדרך כלל מתחיל בהכנסת נוזל הרדמה לתוך האוזן, מה שהורג את החרק ומאלחש את הכאב, אולם הגברת הינה בעלת רגישות לחומרי הרדמה ולכן לא ניתן היה לבצע את הטיפול הראשוני. ד”ר וולגלרנטר החדיר מצלמה לתעלת השמע ואבחן את מיקומו של החרק הטורדני , ובזכות הנסיון הרב שלו הוא שלף אותו בניסיון הראשון, אם כי היה זה לאחר מאבק מצד החרק. כל זאת בוצע ללא הרדמה כלל, כשהאשה לא זזה על אף חוסר הנוחות והכאב.
ד”ר וולגלרנטר סיפר: “פעם בכמה שנים אני מקבל טלפון באמצע הלילה ומעברו של הקו נשמעות צרחות אימים של מטופל או של מטופלת על כך שחרק נכנס להם לתוך האוזן. לפעמים זה נשמע כאילו המטופלים עוברים התקף פסיכוטי. צריך להבין שחרק שמתיישב על עור התוף מייצר רעש בעוצמה גבוהה מאוד, וזאת לצד תחושות של גירוד, של דגדוג ושל עקצוץ קשה. זה פשוט בלתי נסבל. במקרה הזה הגיעה אליי אישה שהופנתה על ידי רופא חדר המיון וזאת לאחר שהתלוננה על כך שכארבעה ימים קודם לכן נכנס חרק לאוזן שלה. אין לי מושג איך, אבל למרות המצב היא הצליחה לשמור על שלווה ועל רוגע, ואלו היו כלי טיפולי משמעותי. אם האישה לא הייתה כה שלווה, אני בספק גדול אם הייתי מצליח להוציא את החרק מתוך האוזן, וזאת לאור הרגישות שלה לחומרי הרדמה. קיימות סכנות בכניסת חרק לאוזן, מלבד הסבל הכבד, וביניהן זיהום ואובדן שמיעה. זה משהו שאני לא מאחל גם לשונאים שלי. אני שמח שהצלחתי לשלוף את החרק מהאוזן ומאחל לגברת בריאות שלמה.”
עשהאל שחף
דובר לניאדו
השאירו תגובה
רוצה להצטרף לדיון?תרגישו חופשי לתרום!