השתתפות בפעילות פנאי גופנית קבועה , אפילו לשעות ספורות בשבוע, יכולה להוריד את הסיכון לאשה לפתח קרצינומה מקומית בשד (BCIS). החוקרים השוו את הרגלי הפעילות שדווחו אישית על ידי 567 מטופלות עם BCIS ושל 616 נשים ששימשו כקבוצת ביקורת ולא סבלו מן המחלה. כל הנשים היו בגילאי 35- 64.
בראיונות אישיים , הנשים סיפקו מידע על מעורבתם במהלך חייהן בפעילויות פנאי גופניות כמו הליכה, ריצה קלה, רכיבה על אופניים, אירובי, שחייה, ספורט וריקוד. החוקרים חישבו את הזמן הממוצע השבועי לכל אשה ואת רמת האנרגיה הממוצעת שהוצאה בפעילות גופנית מאז תחילת מחזור הווסת.
בניתוח שהותאם לגורמי סיכון ידועים לסרטן שד, הסיכון הכללי ל-BCIS היה קרוב ל-35% נמוך יותר בנשים שדיווחו על פעילות גופנית כלשהי בהשוואה לנשים שלא היו פעילות. רמה זו של סיכון מופחת היתה יציבה ככל שעלתה רמת הפעילות. היסטוריה משפחתית של סרטן שד הגבילה את הקשר שבין פעילות גופנית לסיכון ל-BCIS. לא היתה ירידה בסיכון שנראתה בנשים עם קרבה מדרגה ראשונה לאשה שסבלה מסרטן השד.
ישנם מספר מנגנונים אפשריים שבהם פעילות גופנית יכולה להוריד את הסיכון ל-BCIS, אומרים החוקרים. הפעילות הגופנית יכולה להוריד את רמת האסטרוגן , במיוחד במהלך גיל ההתבגרות , כמו גם להאיץ את מערכת החיסון ולהעלות את רגישות האינסולין. המחקר יופיע בגליון “Cancer” שיופיע ב-15 לנובמבר.
Cancer 2003;98
השאירו תגובה
רוצה להצטרף לדיון?תרגישו חופשי לתרום!