ניתן להשתמש בדרמטוסקופ סטנדרטי כדי לבצע בדיקה קפילרוסקופית של הציפורן על מנת לאבחן מחלות רקמת חיבור connective tissue disease (CTD), מדווחים ראובן ברגמן ועמיתיו ממרכז רפואי רמב”ם בחיפה בגיליון אוגוסט של Archives of Dermatology.
החוקרים השתמשו בדרמטוסקופ על מנת לבחון את אצבעותיהם של 106 מטופלים שהופנו עם אבחנה שלscleroderma, dermatomyositis ,systemic lupus erythematosus (SLE) , mixed CTD ,Raynaud phenomenon. כמו כן נבדקה קבוצת ביקורת של 107 נבדקים בריאים.
דפוס של scleroderma-dermatomyositis (SD) נמצא ב-70% מהנבדקים עם סקלרודרמה, 63% מהנבדקים עם דרמטומיוזיטיס ו-50% מהנבדקים עם mixed CTD. שכיחויות אלו היו משמעותיות סטטיסטית ביחס לקבוצת הביקורת שם לא נמצא דפוס SD. דפוס SD נמצא גם ב-4.5% מהמטופלים עם SLE ו5.3% מהמטופלים עם תופעת Raynaud.
דפוס SD מאופיין על-ידי הגדלה של הלולאות הקפילריות, אובדן קפילרות, הפרעה בסידור המיטה הקפילרית, הנצה של קפילרות ודימום קפילרי. יש צורך בלפחות שני מאפיינים כדי להגדיר דפוס SD.
התוצאות הקפילרוסקופיות שהושגו בעזרת הדרמוסקופ משתוות למכשירים אחרים שנמצאים בשימוש כמו ביו-מיקרוסקופים ומיקרוסקופים ניתוחיים, אך אלו נמצאים בדרך-כלל רק במרכזים מקצועיים. שימוש בדרמטוסקופ מהווה שיטת אבחון פשוטה, מהירה, זולה וזמינה.
Arch Dermatol 2003;139:1027-1030
השאירו תגובה
רוצה להצטרף לדיון?תרגישו חופשי לתרום!