הוספת Aliskiren לטיפולים התרופתיים המקובלים לאי-ספיקת לב, החל מפחות משבוע לאחר השחרור מבית החולים בשל אי-ספיקת לב עם מקטע פליטה ירוד של חדר שמאל, לא הביאה להבדלים משמעותיים בשיעורי התמותה עקב מחלות לב וכלי דם או בשיעור האשפוזים לאחר שישה חודשים, כך דיווחו חוקרים במהלך כנס מדעי מטעם ה-American College of Cardiology ובמאמר שפורסם בכתב העת Journal of the American Medical Association.
מצד שני, הטיפול במעכב ישיר של רנין הביא לירידה משמעותית וממושכת ברמות פפטידים נטריאורטיים, סמן עקיף לשיפור אפשרי באי-ספיקת לב, למרות שהדבר לא תורגם לשיפור קליני. ייתכן כי אל מול ההשפעות החיוביות על התקדמות אי-ספיקת לב עומדות תופעות הלוואי הכרוכות בטיפול התרופתי, כולל היפרקלמיה, תת לחץ דם ואי-ספיקת כליות.
למעלה מ-50% מהחולים שלקחו חלק במחקר ASTRONAUT כבר טופלו באנטגוניסט לאלדוסטרון, 84% נטלו טיפול במעכבי ACE או ARB ולמעלה מ-80% נטלו טיפול בחסמי ביתא, כאשר האחרון הוא מעכב עקיף של רנין.
המחקר נערך ב-316 מרכזים בצפון ודרום אמריקה, אירופה ואסיה, עם חלוקה אקראית של 1,639 חולים יציבים עם אי-ספיקת לב, מקטע פליטה של חדר שמאל הנמוך מ-40% ורמות מוגברות של פפטידים נטריאורטיים, ששוחררו לאחר אשפוז בבית החולים בשל אי-ספיקת לב חמישה ימים קודם לכן, בממוצע. כ-40% סבלו מסוכרת ו-21% סבלו מאי-ספיקת כליות.
החולים טופלו ב- Aliskiren או פלסבו בנוסף לטיפול סטנדרטי לאי-ספיקת לב. התרופה הפעילה ניתנה במינונים של 150 מ”ג ליום, עם העלאת המינון ל-300 מ”ג ליום, במידה והטיפול נסבל, והחולים היו במעקב ממוצע במשך 11.3 חודשים.
לא זוהו הבדלים משמעותיים בתוצא העיקרי (תמותה קרדיווסקולארית או אשפוז חוזר בשל אי-ספיקת לב) או במרכיבים השונים של התוצא העיקרי לאחר שישה חודשים, ולא זוהו הבדלים בתוצאות לאחר שנה אחת.
שיעור נמוך יותר משמעותית של חולים שטופלו ב- Aliskiren הפסיקו את הטיפול במסגרת המחקר בשל תופעות לוואי חמורות (p=0.03), ושיעור גבוה יותר עשו זאת בשל תופעות לוואי לא-חמורות (p<0.01).
JAMA 2013
השאירו תגובה
רוצה להצטרף לדיון?תרגישו חופשי לתרום!