מתן חיסון כנגד וריצלה במבוגרים עם אירוע לאחרונה של שלבקת חוגרת אינו מביא לשיפור החסינות, כך עולה מתוצאות מחקר מבוסס-אוכלוסייה, שפורסמו בכתב העת Journal of Infectious Diseases, ומכאן עולה כי אין מקום לחיסון מיידי.
במטרה לבחון אם חיסון הפחית את הסיכון להישנות, החוקרים מדרום קליפורניה סקרו את הרשומות הרפואיות האלקטרוניות אודות 6216 משתתפים בגילאי 60 ומעלה. בסה”כ, הם זיהו פחות מ-30 מקרים מאושרים של הישנות שלבקת חוגרת במהלך תקופת מעקב ממוצעת של כשנתיים.
נראה כי לחיסון לא הייתה השפעה רבה על הסיכויים להתפתחות מקרה שני של שלבקת חוגרת. בקרב 1036 מחוסנים, השיעור עמד על 19 מקרים ל-10,000 מבוגרים, בהשוואה ל-24 מקרים ל-10,000 מבוגרים מבין 5180 המשתתפים שלא חוסנו (יחס סיכון מתוקן של 0.73, p=0.55).
כאשר סיווגו את המשתתפים לפי גיל, ההיארעות של שלבקת חוגרת חוזרת עמדה על 0.99 ו-2.20 ל-1000 שנות אדם בקבוצת המחוסנים והלא-מחוסנים גילאי 60-69 שנים, בהתאמה (יחס סיכון של 0.39, p=0.56).
למרות עליה בשיעורי הישנות שלבקת חוגרת עם הגיל, שיעורי ההישנות פרט לכך היו דומים בקרב מחוסנים ולא-מחוסנים בגילאי 70 ומעלה (2.73 לעומת 2.62 ל-1,000 שנות אדם, יחס סיכון של 1.05, P=0.94).
לממצאי המחקר חשיבות רבה מאחר שהחוקרים מצאו כי הסיכון להישנות אירוע שלבקת חוגרת אינו גבוה כפי שתואר במחקרים קודמים. כעת יש נתונים אמפיריים לפיהם הסיכון להישנות נמוך בקשישים ללא פגיעה במערכת החיסונית, ללא קשר אם קיבלו את החיסון ובין אם לאו. עם זאת, החוקרים קוראים לערוך מחקרים גדולים יותר בנושא.
מנהל התרופות והמזון האמריקאי רואה כיום בהישנות שלבקת חוגרת כאירוע לא-צפוי וממליץ כנגד מתן החיסון לחולים עם אבחנה או היסטוריה מאושרת של אבעבועות רוח או שלבקת חוגרת. מנגד, ה-CDC ממליץ על מתן החיסון לכל המטופלים בגילאי 60 ומעלה, כולל אלו עם אירוע קודם של שלבקת חוגרת.
החוקרים קוראים לערוך מחקרים נוספים במטרה לקבוע את היעילות של החיסון במניעת הישנות בחולים עם היסטוריה מתועדת של שלבקת חוגרת, וכן לקבוע את משך ההשפעה.
השאירו תגובה
רוצה להצטרף לדיון?תרגישו חופשי לתרום!