בחולים לאחר תסמונת ARDS (Acute Respiratory Distress Syndrome) התפקוד הנשימתי לאחר חמש שנים הינו תקין או כמעט-תקין, אך ישנה מגבלה בביצוע מאמצים ופגיעה באיכות החיים, כך עולה מתוצאות מחקר חדש שפורסמו ב-New England Journal of Medicine.
לדברי החוקרים, חולים צעירים ששרדו ARDS סובלים ממגבלות תפקודיות ואיכות חיים ירודה חמש שנים לאחר המחלה החדה. ייתכן והשפעות אלו נובעות מחולשה ממושכת ומליקויים גופניים ונוירו-פסיכולוגיים.
במחקר הנוכחי נכללו 109 חולים עם ARDS ששרדו עד לשחרורם מיחידת טיפול נמרץ למשך עד חמש שנות מעקב.
חציון גיל המשתתפים עמד על 44 שנים, כאשר ל-83% הייתה לפחות מחלת רקע אחת. המשתתפים נבדקו לאר 3, 6 12 ו-24 חודשים, ולאחר מכן אחת לשנה למשך עד חמש שנים משחרורם מיחידת טיפול נמרץ. מבין החולים ששרדו, 86% נכללו במעקב לאחר חמש שנים.
חמש שנים לאחר השחרור מיחידת טיפול נמרץ, כל החולים ציינו תחושת חולשה. חציון מרחק ההליכה לשש דקות היה 436 מטרים, מרחק שעמד על 76% מהמרחק שתועד בקבוצת ביקורת תואמת בגיל ובמין. ב-39% מהחולים שהלכו כ-80% ומעלה מהמרחק הצפוי, כל מחלת רקע נוספת הפחיתה את הסבירות להשלמת מרחק של מעל 80% מהמרחק הצפוי (p=0.06). גם לגיל הייתה השפעה על המצב הבריאותי של החולים, כאשר בחולים מתחת לגיל 52 שנים חל שיפור מהיר יותר משמעותית, בהשוואה לאלו מעל גיל 52 (p=0.002).
החוקרים מאמינים כי לממצאים אלו עשויות להיות השלכות משמעותיות. 83% מהחולים עבדו במשרה מלאה בטרם המחלה החדה ו-77% שבו לעבודה במשרה מלאה לאחר חמש שנות מעקב, כאשר הרוב שבו לאחר שנתיים מהשחרור מיחידת טיפול נמרץ. החזרה לעבודה דרשה לעיתים קרובות חזרה הדרגתית לעבודה, התאמת אופי העבודה ושיתוף פעולה עם ביטוח פרטי צד-שלישי.
החוקרים מציינים כי למחקר מספר מגבלות בהם גודל המדגם הבינוני, העדר אפשרות להכליל את הממצאים על כל החולים ביחידת טיפול נמרץ, מאחר שאוכלוסיית המחקר הייתה יחסית צעירה עם מעט מחלות רקע, והאפשרות להטיות בשל איסוף נתונים המבוסס על דיווח-עצמי.
השאירו תגובה
רוצה להצטרף לדיון?תרגישו חופשי לתרום!