המאמר המתייחס לסוגיה זו הופיע בעיתון לנצט לאחרונה. זה למעלה משני עשורים קיימת ההנחה שהפחתה בכמות השומן הנאכל, מומלצת כאמצעי מניעה ולטיפול בהשמנה. אולם, האפקטיביות של דיאטה דלת שומן כאמצעי טיפול נתונה בשאלה. אי לכך, גובר העניין לגישות אלטרנטיביות. אינדקס גליקמי או בקיצור GI הוא אחד הפרמטרים שאנו מייחסים לו קורלציה עם סיכון להשמנה וסוכרת. הרגל של צריכה גבוהה של ארוחות עם GI גבוה גורם לעליה פוסטפרנדיאלית בריכוז גלוקוז בדם. תופעה זו יכולה לגרום להתחלת אירועים מטבוליים שמשרים רעב, צבירת שומן וכן מביאה את תאי beta שבלבלב למצב של עקה .(Stress) מספר מחקרים קליניים הראו כי משקל גוף נמוך או מצברי שומן נמוכים קשורים לאורח חיים והרגלי תזונה האופייניים ל- GI נמוך. זאת בהשוואה לאלו שצרכו ארוחות עם GI גבוה במחקר המתואר לעיל בחנו את ההשפעות של GI על ריכוזי שומן ( ( adiposity ופרמטרים נוספים, הפעם בחולדות. במחקר נעשה שימוש בתכולה זהה של מקרו ומיקרונויטרינטים וכן סיבים. על מנת למנוע “רעשים” שיכולים לנבוע משינויים – הבדלים כל שהם בטעם (palatabitity) או זמינות של אנרגיה מהמזון, התאימו החוקרים את כמויות המזון על מנת לקיים את אותו משקל ממוצע בשתי קבוצות הניסוי. מודל הניסוי היה חולדות שעברו כריתה חלקית של הלבלב. החיות קבלו נויטרינטים זהים חוץ מסוג העמילן. האחד עם GI גבוה והשני עם GI נמוך. כל שאר המרכיבים היום שווים לחלוטין. תוצאות המחקר הראו שעל אף שהיה משקל גוף דומה לחולדות בשתי הקבוצות, לחולדות שניתן להם מזון עם GI גבוה היה ריכוז שומן גבוה יותר באופן משמעותי ומובהק, וכן פחות מסת גוף רזה , בהשוואה לאלו שקבלו עמילן עם GI נמוך. כמו כן בחולדות שקבלו GI גבוה, השטח מתחת לעקומת הגלוקוז והאינסולין עלה יותר בהשוואה לקבוצה שניזונה מעמילן עם GI נמוך. תופעות אלו לוו גם בריכוז אדיפונקטין נמוך ורמות TG גבוהות. המסקנה הנובעת ממחקר זה היא איפוא שצריכה של דיאטה עם GI אינדקס גליקמי גבוה, לכשעצמה משפיעה על הרכב הגוף ועל גורמים שהם גורמי סיכון להשמנה ולמחלות לב, לפחות בחיות ניסוי… למאמר Lancet (2004): 364 (9436): 118-85 |
השאירו תגובה
רוצה להצטרף לדיון?תרגישו חופשי לתרום!