Growth and Biochemical Markers of Growth in Children With Snoring and Obstructive Sleep Apnea
Peter Nieminen, Tuija Löppönen, Uolevi Tolonen, Peter Lanning, Mikael Knip, and Heikki Löppönen
PEDIATRICS Vol. 109 No. 4 April 2002, pp. e55
מטרה-
המנגנונים הפאתופיסיולוגיים של ליקוים בגדילה, הנקשרים לעיתים קרובות עם תסמונת הפסקת הנשימה בשינה בילדים Obstructive Sleep Apnea Syndrome) OSAS), אינם מוגדרים בצורה טובה. במחקר זה הוערך האם ניתן ליחס את חסימות דרכי הנשימה העליונות בלילה להיפרטרופיה של האדנואיד והשקדים, והאם טיפול כירורגי עוקב משפיע על הרמות של פקטור הגדילה דמוי האינסולין
(IGF-I) ושל החלבון הקושר אותו (IGF-3) בזרם הדם, ביחד עם מדדי גדילה אחרים בילדים.
אוכלוסיה ושיטות מחקר-
נבדקו 70 ילדים (גיל ממוצע 5.8 שנים; טווח 2.4-10.5 שנים) אשר אושפזו בבית חולים אוניברסיטאי עקב סימפטומים קליניים של OSAS. הם נוטרו בשנתם ע"י פוליגרף ממוחשב בעל 6 ערוצים. מידע על ריכוזים אנתרופומטריים וריכוזים בזרם הדם שלIGF-1 ו- IGF-3 נאסף והושווה למאפיינים תואמים של ילדים בקבוצת הביקורת (N=35). 30 ילדים עם אינדקס אפניאה-היפופניאה חסימתית Obstructive Apnea Hypopnea Index) OAHI) של 1 או יותר נכנסו לקטגוריה של ילדים הסובלים מ- OSAS OAHI ממוצע 5.4 (95% confidence interval for mean (CI): 3.86.9, בעוד ש- 40 ילדים עם OAHI קטן מ-1 נחשבו כסובלים מנחירה ראשונית (OAHI ממוצע 0.13) (CI: 0.050.21 95%).
19 ילדים עם אינדקס גדול מ – 2 עברו כריתת אדנואיד ושקדים ,אשר ניתן ליחס אותם ל-OSAS, והוערכו מחדש לאחר 6 חודשים ביחד עם 34 ילדים לא מנותחים עם אינדקס OAHI קטן מ2-.
תוצאות-
לא היו הבדלים ראשוניים בגובה ובמשקל היחסי לגובה בין 3 קבוצות הילדים.
לא נצפו הבדלים בריכוזים הפריפריים של IGF-I, אך גם לילדים שסבלו מ- OSAS וגם לילדים שסבלו מנחירה ראשונית היו רמות IGF-3 נמוכות . נצפתה ירידה משמעותית ב – OAHI של הילדים המנותחים עם OSAS מ- 7.1 (95% CI: 5.19.1) ל – 0.37 (95% CI: 0.20.95) .
משקל לגובה, מדד מסת גוף, מסת שומן גוף ומסת גוף נטולת שומן עלו במשך זמן המעקב בילדים המנותחים שסבלו מ- OSAS,בעוד שמסה נטולת שומן וגובה יחסי עלו בילדים שסבלו מנחירה ראשונית. גם ריכוז ה- IGF-I וגם ריכוז ה- IGF-3 עלו בצורה משמעותית בילדים המנותחים, בעוד שלא נראו שינויים משמעותיים בילדים שסבלו מנחירה ראשונית.
מסקנות-
תצפיות אלו מצביעות על כך שהפרשת הורמוני הגדילה היא לקויה בילדים אשר סובלים מ- OSAS ומנחירה ראשונית. שיפור במצב הנשימתי לאחר ניתוח כריתת אדנואידים בילדים עם OSAS מניב עלייה במשקל ומשקם את הפרשת הורמוני הגדילה.
הערת העורכים-
העבודה שהוצגה מרתקת.
ידוע כי קיים שיא לילי של הפרשת הורמון הגדילה והגיוני למצוא שהפרעות בשינה מלוות הפרעות בהפרשת הורמון זה. המחקר הנ"ל הדגים כי התערבות כירורגית ששיפרה את המצב הנשימתי ואת פזיולוגיית השינה השפיעה באופן חיובי גם על הפרשת הורמון הגדילה ומדדי גדילה מסוימים.
טבלה : מדידות אנתרופומטריות בביקור ראשון של ילדים עם תסמונת הפסקת הנשימה בשינה.
The children with primary snoring and the control group presented as mean values and their 95% confidence intervals.
P1 indicates the statistical difference between the OSAS children and primary snorers, P2 the difference between the primary snorers and normal controls, and P3 the difference between the OSAS children and controls.
השאירו תגובה
רוצה להצטרף לדיון?תרגישו חופשי לתרום!