דליות הרגליים הינן ורידים שטחיים שהורחבו והתפתחו במשך פרק זמן ארוך, בעיקר עקב השפעת כוח הכבידה. במרבית המקרים לורידים אלה יש שסתומים בלתי תקינים, שגורמים לדם להצטבר בתוכם, הדבר גורם להיווצרותן של הדליות. כמו כן השסתומים הבלתי תקינים מאפשרים לדם המצוי בורידים העמוקים לחזור לאחור אל תוך הורידים השטחיים. שסתומים בלתי תקינים עלולים להיווצר כתוצאה מהסיבות הבאות: חולשה תורשתית, מום מולד, נזק שנוצר מקרישי דם, או הריון בגלל השפעות של הורמונים מסוימים על תפקוד כלי הדם ולחץ מוגבר באגן. ברב המקרים ורידי הרגליים שהתרחבו לא ישובו למצבם התקין. קיימים הבדלים בדליות הרגליים, החל מאלה שקוטרן מילימטר בלבד ועד לצינורות ורידים גדולים. “הורידים העכבישיים” הקטנים ביותר נקראים התרחבויות נימיות או התרחבויות ורידוניות.
מחלה ורידית ברגליים היא תופעה נפוצה מאוד: בכ- 25% מהנשים ו 10% מהגברים סובלים ממנה במהלך חייהם. בארה”ב למעלה ממיליון איש עוברים מידי שנה ניתוחים לטיפול בורידי הרגליים, וטיפול זה שכיח מאד גם באירופה.
מידע נוסף באנגלית:
http://www.phlebology.org/patientinfo/index.html
http://www.phlebology.com.au/forms/selmenu.aspx?selmenu=5
מהן התלונות עקב הופעת דליות ברגליים?
באופן כללי, דליות ברגליים אינן מצב מסוכן. המטופלים פונים לטיפול מסיבות שונות:
· קוסמטית המראה החיצוני של דליות הרגליים איננו אסטטי ומטופלים רבים בוחרים לעבור טיפול כדי לשפר את מראה הרגליים שלהם.
· כאב מטופלים רבים מתלוננים על כבדות או/ו כאבים ברגליים, במיוחד לאחר עמידה ממושכת. דליות הרגליים עלולות להביא ל”תחושת כאב” או/ו “עייפות.” במידה וחל שיפור לאחר הרמת הגפה מעל גובה הלב, או בעקבות שימוש בגרביים אלסטיות תומכות – הדבר מצביע על כך שמקור הכאב הוא ורידי.
· עקצוץ / גירוי – דליות גדולות עלולות להיות רגישות למגע וכואבות לפעמים. טיפול בדליות הרגליים ישפר סוג זה של תלונות, אך במקרים מסוימים סילוק דליות הרגליים אינו מביא לשיפור.
· נפיחות בקרסול – התופעה בולטת יותר בשעות הערב.
· שינויים בעור השוקיים מפיגמנטציה קלה עד לגרב (Eczema) ואפילו כיב כרוני
(Ulcus Cruris) במקרים הקשים.
· דימום כתוצאה מההתרחבות, לדליות הרגליים יש דופן דקיקה ביותר והן קרובות לעור ונוטות לדמם כתוצאה מפגיעה קלה ביותר. הרמה של הגפה עד מעל לגובה הלב ולחץ חזק על נקודת הדימום מביאה לקרישה מהירה של כלי הדם המדממים. במקרים מסוימים, יתכן ויהיה צורך בקשירה כירורגית.
· פקקת ורידים שטחיים (Superficial Trombophlebitis) כשמתהווה קריש דם בתוך אחד הורידים השטחיים מתחיל תהליך דלקתי (לא זיהומי) הבא לידי ביטוי בווריד אדום, חם, רגיש ונפוח. מצב זה ניתן לטיפול, בדרך כלל, על ידי מתן משככי כאבים נוגדי-דלקת ואגידה אלסטית למשך מספר שבועות. לעתים נדירות ניתן לראות תסחיף ריאתי כתוצאה מפקקת ורידים עמוקים.
“דליות הם תוצאה של בחירה לא נכונה של הורי ההורים שלכם”
ד”ר ווילאם אוסלר, 1849-1919.
שיטות טיפול בורידים ונימים מורחבים
ü “חניקה” Strangle: (אגידה אלסטית)
ü “הפשטה” Strip: (ניתוח שליפת וריד הצפון)
ü כריתת דליות אמבולטורית – Ambulatory Phlebectomy
ü “טיגון” Fry:
ü (מחולל גלי רדיו) Radiofrequency Venous Ablation
ü (לייזר תוך ורידי) Endovenous Laser
ü “הרעלה” Poison: (הטרשה)
ü Duplex – Guided Foam Sclerotherapy– טיפול לורידים גדולים (דליות)
ü Microsclerotherapy טיפול לנימים
אגידה אלסטית (חבישות וגרביים) Compression Therapy
האפשרות הטיפולית היחידה לאנשים עם ניידות מוגבלת. מחייבת שימוש קבוע, ללא הפסקות, על מנת להיות יעילה. טיפול זה מאוד לא נוח, במיוחד באקלים החם שלנו. שיטה זו אינה מעלימה את הדליות. ברוב המקרים אגידה משמשת בעיקר כהשלמה לכל הטיפולים האחרים.
ניתוח שליפת וריד הצפון – Stripping
ניתוח של שליפת וריד הצפון וכריתת דליות נוספות נערך בהרדמה אזורית או כללית, באמצעות חתכים ניתוחיים במספר מקומות. הניתוח גורם לחבורות ובצקת למספר שבועות. יש צורך באגידה אלסטית למשך שישה שבועות. הסיבוכים האפשריים (מעטים ביחס לניתוחים אחרים) כרוכים בהרדמה שאינה מקומית, פגיעה אפשרית בעצבים באזור הניתוח וכאבים חזקים לאחר הטיפול. הצלקות לאחר הניתוח אינן הפיכות.
טיפול בליזר תוך-ורידי EVL (Endovenous Laser) – מחולל גלי רדיו – RF (Radiofrequency)
טיפול בלייזר תוך-ורידי: שיטה זעיר-פולשנית חדשה המיועדת לטיפול בסוג מסוים של דליות. קביעת שיטת הטיפול המומלצת בדליות, מותנית במיקום המסתמים הורידיים העיקריים שדולפים (אי-ספיקה מסתמית). ברוב החולים, מדובר במסתמים בורידי הצפון – SAPHENOUS (וורידים שטחיים ראשיים) שזקוקים לטיפול. בבעיה זו ניתן לטפל בהצלחה רבה באמצעות הלייזר. החיסרון: מחיר גבוה ביחס לניתוח.
טיפול הלייזר נערך בהכוונת מכשיר הדמיה (דופלקס) בהרדמה מקומית וללא חתכים (כמו כל צנתור). הפעולה מבוצעת על-ידי דקירה במחט, דרכה מוחדר סיב אופטי של לייזר לתוך הוריד המטופל. לאחר מכן, הסיב נמשך אוטומטית החוצה ותוך כדי כך צורבים את הוריד ומנטרלים אותו. בסיום הפעלת הלייזר, נערך טיפול בענפים הגדולים של וריד צפון ע”י הטרשת קצף בהכוונת דופלקס US-Guided Foam Sclerotherapy (ראה פירוט בהמשך) או ע”י פלבקטומיה Office Phlebectomy (פעולה ניתוחית להוצאת ורידים קטנים תוך כדי שימוש בחתכים קטנים ושליפת מקטעים של כלי הדם הבולטים דרכם). מיד לאחר הטיפול, הרגל תושם בגרב אלסטית והחולה יוכל לקום וללכת לביתו/ה. הפעולה אורכת כשעה וכמעט שאינה כרוכה בכאבים.
הפעולה נערכת בחדר ניתוח אמבולטורי או חדר טיפולים לניתוחים קטנים. רוב המטופלים מסוגלים לחזור לעבודה תוך יומים עד שלושה ימים לאחר הטיפול. ישנם מטופלים החוזרים לעבודה למחרת ואפילו ביום הטיפול. סיבוכים משמעותיים מאוד נדירים לאחר טיפול לייזר לדליות.
עד כה תוצאות הטיפול שדווחו בעולם הן מוצלחות מאוד (במעקב של 5 שנים סגירת וריד צפון GSV נצפתה ב- 98%-100%) אולם ידוע, שגם לאחר ניתוחי דליות שנערכו ע”י טובי המנתחים, קיימת הישנות בחלק מהמקרים.
עדיין לא ידוע, אם הטיפול בלייזר יעיל יותר בהשוואה לניתוח לאורך זמן שמעבר ל- 7 שנים. מספר מחקרים שפורסמו מדווחים על פחות תופעות לוואי לאחר שימוש בלייזרים המופעלים באורך גל ארוך יותר (1320nm & 1470nm) בהשוואה למכשירים המופעלים באורך גל קצר יותר.
מידע נוסף באנגלית:
http://www.cooltouch.com/VaricoseVeins.aspx
טיפול במחולל גלי רדיו (RF) נעשה בשיטה דומה מאוד לטיפול בלייזר תוך-ורידי: החדרת סיב של המחולל לתוך הוריד המטופל והפעלתו תוך כדי משיכתו החוצה. שתי הפעולות נערכות בהכוונה של מכשיר אלטראסאונד ומבוצעות בהרדמת “תפיחה” (סוג של הרדמה מקומית). היתרון של שמוש במחולל גלי רדיו לגידום הורידים הוא האפשרות לבקרת טמפרטורה בקטע של הצנתר המופעל: החום בקטטר בקטע הפעיל נשמר בטמפרטורה קבועה ע”י מערכת של משוב חוזר (feedback). תכונה זו מאפשרת להפחית למינימום הופעת כאבים ושטפי-דם שטחיים לאחר הפעולה. לפי מחקרים שפורסמו, יתרון זה בא לידי ביטוי בהשוואה ללייזרים עם אורך גל קצר יחסית (כגון 980nm & 940nm).
בפרסומים מדעיים אחרונים שסיכמו את תוצאות הטכניקות השונות לטיפול בדליות, נמצא כי לייזר תוך-ורידי הינו הטיפול היעיל ביותר בהשוואה לשאר השיטות הקיימות כולל מחולל גלי רדיו.
לאחרונה פורסמו נתונים על שימוש במחולל גלי רדיו מתוצרת VNUS עם הצנתר החדיש מסוג ClosureFAST. תוצאות הטיפול דומות לאלה שהושגו בטיפולי הלייזר, אך זמן המעקב הוא פחות משנה, כך שיש לחכות לתוצאות מעקב ארוך יותר.
הזרקת חומר מטרש (הטרשה) – SCLEROTHERAPY
הזרקת חומר לתוך הוריד הגורם לדלקת (לא זיהומית) וסגירה של הוריד בהמשך התהליך. טיפול בוורידים שטחיים גדולים נעשה ע”י הזרקות בהכוונת אולטראסאונד (דופלקס), עם קצף שמיוצר ע”י ערבוב של חומר מטרש ואוויר (DUPLEX – GUIDED FOAM SCLEROTHERAPY). הפעולה נערכת בחדר מרפאה. מייד לאחר הטיפול, הרגל תושם בגרב אלסטית והחולה יכול לקום וללכת לשגרת יומו. הפעולה אורכת כ- 20 דקות ואינה מלווה בכאבים.
חסרונות השיטה: צורך ביותר מטיפול אחד (בין 2-5 טיפולים בהפרש של מספר שבועות) וסיכון גבוה יותר להישנות של דליות בטיפול בורידים הגדולים, בהשוואה למחולל גלי רדיו או לייזר תוך-ורידי. יתרונות: העדר הרדמה כלשהי, זמן קצר של כל פגישה טיפולית ומחיר נמוך.
תופעות לוואי אפשריות אך בלתי שכיחות: פיגמנטציה (בצבע חום) של העור באזורים המטופלים ופקקת ורידית שטחית הגורמת לכאבים ניכרים בחלק קטן של המקרים. הזרקת קצף בהכוונת אולטרא-סאונד (דופלקס) היא טיפול בחירה להישנות המחלה (דליות חוזרות – Recurrent Varicose Veins) לאחר ניתוחי STRIPPING וכהשלמה לטיפול בגלי רדיו או לייזר.
הטרשה של נימים (הזרקות קלאסיות ע”י מחטים קטנות – MICROSCLEROTHERAPY): רצוי להתחיל בטיפול רק לאחר תיקון הלחצים במערכת הורידית השטחית לערכים תקינים (ע”י טיפול בורידים הגדולים שבהם קיימת אי-ספיקה מסתמית בניתוח, גלי רדיו, לייזר או הזרקות קצף).
בחירת שיטת הטיפול
לאחר שיחה עם הרופא המטפל, בדיקה גופנית ובדיקת דופלקס של ורידי הרגליים ניתן לבחור בשיטת הטיפול הרצויה. מומלץ לפנות לרופא בעל ניסיון בכל שיטות הטיפול בדליות: ניתוח, גלי רדיו, לייזר תוך-ורידי והזרקות קצף בהכוונת אולטראסאונד. רופא המתמחה בכל שיטות הטיפול הנ”ל יוכל להציע מספר אפשרויות טיפול. לאחר קבלת המידע יוכל המטופל לבחור בהתייעצות עם הרופא את שיטת הטיפול המתאימה לו ביותר.
לרופאים המעוניינים במידע נוסף עבור מטופליהם:
ניתן לפנות ל ד”ר א. קנטרובסקי בדוא”ל kantarov@netvision.net.il
השאירו תגובה
רוצה להצטרף לדיון?תרגישו חופשי לתרום!